Det här trodde jag inte om döden.
Jag hade förväntat mig en massa stora insikter.
Plötsligt skulle livets mening avslöjas för mig-
- men inget infann sig. Jag var bara död.
- Vad är det?! - Sheryl Phillips?
- Har jag inte kört in soptunnan? - Er son är död.
Hans kropp hittades på skolans parkering i morse.
För några dagar sen träffades Carson Phillips av blixten här.
Minnesgudstjänsten äger rum nu på söndag. Han är saknad.
BLIXTPOJKENS BEGRAVNING 14.00 BINGO 20.00
Vilken värdelös begravning.
Det var så här det slutade, men var ska jag börja?
Jag minns när jag insåg att jag inte var som andra.
Jag heter Carson. Jag fick heta det, för det var på teve när jag blev till.
- Vad kallas det när man tar bort nåt? - Mord.
Jag var försigkommen som barn.
Vårt lands grundare var homosexuella slavdrivare.
Mina uppsatser gick rakt på sak.
Det är sant!
Jag insåg hur mäktiga ord kan vara och blev alldeles uppslukad av dem.
Du är redan packad. Du kan väl lämna nån öl åt mig?
- Du får aldrig mer se morfar, Carson. - Jag vet hur han ser ut!
Sluta bråka nu. Upp med dig.
Bu!
- Vad fan är det med dig? - Det var dumt. Han är en mes.
Jag minns när mormor flyttade hem till oss...
Det är femte gången hon har gått vilse.
- Nu är hon i garderoben. - Sovrummet är här bredvid.
... och när hon blev sjuk.
- Jag har skrivit en berättelse åt dig. - "Det var en gång en pojke."
Vidareutveckla det, det började bra.
Hela kvarteret minns när pappa lämnade oss.
- Vi kan lösa det, gör inte så här! - Jag orkar inte mer.
- Vart ska du? - Bort.
- Varför?! Den där är min. - Den är inte din. Tack.
Du får aldrig komma tillbaka! Jag hatar dig!
Skit samma, säg att vi är judar.
Sen dess har det varit jag och mamma.
Dags att vakna, mamma! Du däckade igen.
Vakna!
Grattis, du överlevde natten.
Var lite hygglig och låt mig sova.
Vore jag hygglig skulle jag göra slut på dig.
- Aj, mitt huvud! - Morgnar ska inte göra ont.
Jag ska ju inte till skolan. Varför ska jag gå upp?
Får du verkligen dricka med alla tabletter?
Låt doktor Wheeler bedöma den saken. Kan jag få tillbaka mitt glas?
- Du kan hämta det i vasken. - Nu önskar jag att jag gjort abort.
- Då är vi två! - Gå till skolan nu! Gå!
Om jag sover när du kommer hem får du inte doppa min hand i vatten.
- Käften! - Jag älskar dig med!
Ge hit min kudde.
Dra ner persiennerna.
Jag hatar dig.
High school. Den briljanta idén att samla alla omogna ungdomar-
- och låta dem ge varandra men för livet.
Boskap! Boskap!
Shakespeare skrev att livet blott är en dröm.
Och så levde jag, från en dröm till nästa-
- besvärad av verkligheten.
I står för ett imaginärt tal.
Finns det imaginära tal? Finns det enhörningar också?
Kan man aldrig få lära sig nåt användbart?
Varför så dåligt betyg? Det här är ju jättebra.
Uppgiften var att argumentera för antingen evolution eller kreationism.
Jag valde evolutionen och skrev att varelser uppenbarligen utvecklas-
- eftersom jag inte längre vill kasta saker på kreationister.
Eller hur? Va?
- Jag tror på kreationismen. - Där ser ni.
Välkommen till stora yrkesvägledningsdagen!
Vår uppgift är att hjälpa ungdomar att staka ut sin framtid.
- Jag vet vad jag vill bli. - Berätta!
Chefredaktör för The New Yorker-
- och frilans för New York Times, Boston Herald och Chicago Tribune.
- Det var genomtänkt. - Dagligen sen jag var åtta.
Okej... College, då? Jag kan hjälpa dig att välja.
- Jag ska in på North Western. - Var ligger det, då?
- I Illinois. - Aldrig hört talas om det.
Jag har gett den här stan 17 år, folk sitter inne kortare tid för mord.
Jag har varit skoltidningsredaktör sen tvåan bara för att komma in där.
Vad smart!
Det har varit tufft.
Jag har skickat in en komplett ansökan, men har inte fått svar än.
Jag skulle uppskatta om ni kunde ta reda på varför.
- Är det nåt som jag borde göra? - Ja.
Jag gör vad som helst för att få gå där.
Absolut, men när du ändå är här kan du väl söka till Clover College också?
För varje ansökning får jag poäng som kan ge mig en juicemugg.
Jag mår bra av juice.
Senaste numret av skoltidningen var ännu en besvikelse.
Vi hade nya artiklar inom alla områden-
- men som vanligt hade jag skrivit allihop.
Det kan inte fortsätta så här.
Det här är inte Carson Phillips tidning utan Clover Highs.
Carson Phillips är jag, Clover High är vi.
Dwayne! Är din recension av "Manslaughter 3" färdig?
Ja... Nej... Jag svimmade på bion. Jag visste inte att det var 3D.
Det var det inte.
- Är väderprognosen klar, Vicki? - Va?
Väderprognosen.
Det är molnigt.
Tack, Vicki. Det går framåt.
Emilio... Vad vill du skriva om den här veckan?
- Jag älskar Amerika. - Vad bra.
Det var kärnfullt. Du får en egen patriotisk sida.
- Har vi några noveller? - Ja, jag har skrivit en novell.
Den är skriven av Malerie.
"Det var den bästa av tider, det var den värsta av tider..."
- Det där har inte du skrivit. - Jo, det är min handstil.
Men om du inte tror mig...
Försök skriva nåt till i morgon.
Skrivarklubben har möte efter skolan, om ni har ändrat er.
Eller förändrats.
Det fanns inget att göra i Clover förutom att välta kor.
"Sug" stavas inte med "h"!
Så för att fördriva tiden engagerade vi oss i klubbar.
Hejaklacksledare...
Hon luktar gluten.
Årsboksredaktionen, ledd av den mänskliga myggan Remy Baker.
Inga tjockisar i årsboken!
Mina barnbarn ska inte behöva se en massa fetton.
- Min kropp är ett tempel. - Celibatklubben...
Vi borde behandlas därefter.
Fem, sex, sju, åtta!
I dramaklubben stod Scott Thomas alltid för manus, regi och produktion.
Meryl Streep som Mama Rose, vad sägs om det?
Kram på det!
Sen hade vi idrottarna.
Går det att frysa eld, grabbar?
- Går det att frysa eld, bruden? - Ja...
- Har du sett "The Last Airbender"? - Nej, jag ligger med tjejer.
I vissa dimensioner går det.
Helt otroligt.
Får jag ta en närbild av dina biceps?
Och, värre än kvarsittning, skrivarklubben.
- Hej, Malerie. - Jag har skrivit en ny novell.
Låt höra.
Jag tror nog att du kommer att gilla den.
Det är det bästa jag har skrivit.
- "Kalla mig Ismael..." - Malerie.
- Har du verkligen skrivit det där? - Nej.
Du har genomskådat mig.
Jag är värdelös.
Var inte så sträng mot dig själv. Det krävs tid, och egna ord.
Men jag får inga egna idéer. Jag har ingen fantasi.
Allt Gud gav mig var min perfekta hy och min talang för bordtennis.
Hur gör du själv?
Försök inte hitta idéerna, låt idéerna hitta dig.
Det är en fantastisk upplevelse-
- att komma på nåt att skriva om eller förstå nåt för första gången.
Det kommer från ingenstans, och sen kan man inte tänka på annat.
Det fyller ens kropp och letar efter ett sätt att komma ut.
- Det är som... - En blixt.
Just det.
Exakt.
Exakt...
Var inte orolig, du hittar snart nåt att skriva om.
Elevrådsmöte i aktivitetsrummet.
De har bara möte när de tror jag har gått hem-
- men jag går aldrig hem.
Nej, inte jag heller. Hemma är överskattat.
Precis som M&M's World.
Jag brukade tänka på vilken tortyr jag skulle föredra framför mötena.
Lastbilsflaken kommer att räcka till alla i paraden.
Claire Mathews var ordförande.
Ni vet, en sån som förmodligen skiter cupcakes.
Jag vet att alla tänker på paraden nu, men vi måste välja tema till balen.
- "Solsken och skoj!" - Det luktar hudcancer.
- Det blir skoj. - Flip-flops och bikini?
Taget!
"En natt i Paris", kanske? Vi var där i somras. Det var jättefint.
Strålande förslag.
- Kan din pappa betala, Nicholas? - Det brukar han ju göra.
"En natt i Paris", som sexfilmen? Skärpning.
Då tar vi nåt mindre specifikt, som "i havet".
Vill man inte sticka ut, så...
- Flatlöss är också skaldjur. - Jag hatar dig mer än förintelsen!
Han är bara redaktör för den där löjliga tidningen.
- Du är ändå aldrig med. - Nej, för det är så korkat!
- Bestäm tema själv, då! - Okej...
Ni gillar väl teve allihop? Vad sägs om "kända par från teve"?
- Fred och Wilma, Mulder och Scully... - Heidi och Spencer!
- Jon och Kate! - Snooki och "The Situation".
- Inte dokusåpor. - Khloé och Lamar...
Om inte de lyssnade på mig, varför skulle då världen göra det?
Stackars mamma. Hon ville bli Betty Crocker, men blev Betty Ford.
Mot depression, illamående, allergi, ångest, uppstötningar och benskörhet.
- Det var allt. - Det är klart på ett kick.
- Var är Chuck? - Han har gått i pension.
Jag heter April Adams.
Jag är här måndagar, tisdagar, onsdagar och fredagar.
Du har säkert ett underbart liv, men det har inte jag, så rappa på.
- Vilken månad är du i? - Sjätte. Det är en pojke.
Lycka till...
Jag minns den där tiden av förväntan. Suget efter saltgurka och jordnötssmör.
- Du och din man är säkert överlyckliga. - Fästman.
Vad liberalt... Tur att era vapenlagar inte förbjuder bröllop på smällen.
- Jag är klar nu, mrs Phillips. - Ms.
Ni kan hämta ut det om en timme.
- Nybakat! - Tack.
Jag tog med senaste numret av skoltidningen.
"Sexskandal i småstad" är min artikel.
- Känner du mitt barnbarn? - Jag tror det.
Jag saknar honom. Han hälsar aldrig på längre.
Han skrev sagor åt mig. Den första löd: "Det var en gång en pojke."
- Det minns jag. - Jag bad honom utveckla det.
Då skrev han: "Det var en gång en pojke som ville kunna flyga."
Jag är orolig för honom. Han har förändrats så.
Han var jämt så glad, men nu är han full av negativ energi.
Man kan faktiskt dränkas av sitt eget regnmoln.
- Var har du varit? - I München.
Somliga får gå hem till fästman och ultraljud.
Själv har jag en uppnosig unge som jag inte ens ville ha.
- Var jag inte önskad? - Barn kan aldrig rädda ett äktenskap.
Jag kunde ha blivit farmaceut-
- men jag nöjde mig med familjelivet i tron om att det var det jag ville.
Det var det han ville.
Det är aldrig för sent, mamma.
Det blev för sent för länge sen.
Du har det bra som är ung och naiv, Carson.
Dina drömmar om att ta dig härifrån och bli nåt känns fortfarande möjliga.
Håll fast vid dem så länge du kan.
God natt, mamma.
Hon hette Phillips i efternamn. Har du en galen syster?
Inte vad jag vet, fast pappa låg ju i flottan...
Bra, jag blev lite orolig.
Det förvånar mig att brandlarmet inte gick.
- Hon verkar ha skrämt dig. - Ja. Förlåt.
Såna som hon får mig att tvivla på mänskligheten.
Är det verkligen rätt att sätta ett barn till världen?
Det vi gör är rätt. Den där galningen har inget med oss att göra.
Glöm inte bort att vi ska träffa advokaten i morgon-
- och grannen som skelar vill grilla med oss.
Det här är Neal Phillips. Lämna ett kort meddelande.
Underhållet försenat!
Var det kort nog, din jävel?
Vi går i tryck i morgon och ingen har skrivit nåt.
Jag har lite bilder på kattungar.
Ska vi ha det så här hela året? Vill nån av er ens vara här?
Jag vill vara här!
Då får väl jag sitta här hela natten och göra det som ni borde ha gjort.
Är du klar med monologen snart?
Det spelar ingen roll, ingen läser ju tidningen.
De gör faktiskt papier-maché av den på bildlektionerna.
Carson... Varför bryr du dig så mycket?
Sluta med det.
- Du är ett vilddjur... - Nej, det är det du som är.
Okej, jag är väl det då.
Jag är chockad.
Road, men chockad.
- Sprid ut det du, bara! - Nej, mina föräldrar får inte veta nåt.
Jag vet hur det känns att vara utstött.
Det är inget jag önskar nån annan, så jag ska inte säga nåt.
- Tack! - Underbart.
Men om jag håller munnen stängd om er oförmåga att stänga munnen-
- så vill jag ha en gentjänst.
- Hur mycket? - Ha lite självrespekt.
Jag vill inte ha pengar, men tidningen behöver en ekonomiskribent-
- och veckorapporter från dramaklubben.
Ska vi skriva i din löjliga skoltidning?
- Hur länge? - Tills vi tar examen.
Nej, då får du hellre berätta.
- Håll käften, Scott! - Säg inte så till mig.
- Vi gör det. - Vässa pennorna, mina herrar.
Tack för att ni har kommit hit.
Jag kan inte försköna det här, så jag säger det rätt ut.
Neal, du får inte gifta dig med April eftersom du fortfarande är gift.
Varför är det bara jag som skrattar?
- Men hur? - Din fru skrev aldrig på.
Det här skämtet börjar bli för långdraget.
- April... - Ni skämtar väl?
Du skulle ha berättat om du haft en fru eller ens en hund...
Bara en son. Han heter Carson Phillips och är 17 år.
En son?
Jag måste gå nu.
- April... - Våga inte prata med mig!
Bob!
Vilken presidents regering kallades Camelot?
- Clintons? - Nej, det var Came-a-lot.
Hej, Sheryl. Det är Neal. Vi måste prata.
Jag kommer i eftermiddag och går inte förrän vi är klara.
- Har North Western hört av sig? - Vad du skräms!
Jag fick juicemuggen!
Jag har pratat med dem. Vilken snofsig skola du har siktat in dig på!
Jag fick inte veta om du har blivit antagen-
- men de sa att skoltidningsarbete inte räcker längre.
- Vill du imponera behövs nåt annat. - Som vad då?
Jag skrev upp det här nånstans...
En roman, en diktsamling... Jag ser inte vad jag har skrivit.
- Jag är inte poet, utan journalist. - Jag vet, du är journalist...
En litterär tidskrift, då? Det smäller högre än en skoltidning.
En tidskrift med verk av dig och dina skolkamrater-
- skulle visa att du både kan inspirera andra och skriva själv.
- Då gör jag det. Hur? - Det vet väl inte jag.
Fråga rektorn om tillstånd först, för han kan vara ett riktigt arsle.
Okej... Tack.
- Hej, Sheryl. - Neal...
Nätdörren är fortfarande trasig. Får jag komma in?
Bara en liten stund, jag väntar besök.
- Hej. - Hej.
Du har målat rosa.
Vill du ha en öl?
Nej, tack.
Hej... Vad fin du är, Sheryl.
Jag skulle säga detsamma, men då skulle vi ljuga båda två.
Sist jag såg dig, ropade du svordomar efter mig ute på gatan.
- Nu överdriver du. - Nej, men jag förtjänade det.
Ska du skryta om hur lycklig du är?
Nej, jag är här för att du aldrig skrev under skilsmässopappren.
Jaså, det trodde jag att jag hade gjort.
Eller så råkade jag riva sönder dem och elda upp dem.
Jag behöver prata med dig! Jag vet att du ser mig.
Jag är trött. Vad vill du, Phillips?
Jag har redan sagt att engelsklärarna inte får dela ut skoltidningen.
Det här har ingenting att göra med skoltidningen.
Jag vill starta en litterär tidskrift på skolan.
- Vad skrattar du åt? - Som du vill.
Starta en litteraturtidning, du.
Du kan starta en jakttidning om du har lust-
- men skolan har inga pengar till det.
Jag vill ta upp det på samlingen. Det tar tre sekunder.
Visst, om inte annat kan jag skratta åt det.
Tack.
Inget sånt där på mitt skolområde!
Det finns ett motell där borta!
Det var det.
Det är ändå bara papper, det förändrar ingenting.
Tack, Sheryl.
Förlåt att jag inte var den du ville att jag skulle vara.
Detsamma.
- Lägg av. - Okej, vi ses.
Jag är så stressad att det är ett under att jag funkar så bra som jag gör.
Men är det nån som bryr sig? Inser min son hur mycket jag kämpar?
- Jag avundas dig inte. - Tack, du är den enda som förstår mig.
Han blir bara mer lik sin far. Han är oförskämd och spydig mot mig.
Allt han pratar om är college. Alla bara lämnar mig.
- Hade jag en guldfisk... ...skulle den också sticka.
- Men du har ingen guldfisk. - Nej.
- En guldfisk är fast i sitt akvarium. - Den skulle komma på ett sätt.
Du tar verkligen i. Jag vill fråga en sak.
- Tar han antidepressiva? - Nej, borde han det?
Ärligt talat tror jag att alla tonåringar skulle behöva det.
Det enda de tänker på är att gnida sig mot andra tonåringar.
Nu känns det mycket bättre.
Det skulle nog göra honom mindre angelägen att ge sig av.
Du borde ta antidepressiva.
Glöm det, du tar nog för oss båda.
- Är du inte deprimerad? - Jo, av det här samtalet.
Alla är deppiga. Folk tar tabletter i stället för att lösa problemen.
Ibland är det den enda lösningen.
Nu gör du mig deprimerad. Tar tabletterna bort dig?
- Det där var onödigt! - Det är många läkemedel också.
Barn medicineras för ADHD, vilket alla ungar har, och sen rullar det på.
Du fick ADHD-medicin och blev ju hyfsat bra.
- Det fick jag inte alls. - Jag gömde den i maten.
- Var jag inte bara mogen för min ålder? - Nej, det var medicinen.
Du blev så frågvis av skilsmässan att det var enklast att droga dig.
Ingen måltid är komplett utan krossade barndomsminnen.
- Jag behöver pengar. - Du får månadspeng.
Jag behöver 300 dollar till att starta en litterär tidskrift.
- Nej. - Vi fick ju ärva massor av morfar!
Jag fick pengarna, du fick bilen.
- Collegepengarna, då? - De är till college.
Om jag börjar ta antidepressiva-
- får jag pengar till den litterära tidskriften då?
Det säger vi. Ge mig saltet.
Blivande bönder och fängelsekunder!
Jag heter Carson Phillips och jag har spännande nyheter.
I år ska Clover High för första gången nånsin få en egen litterär tidskrift!
Härligt.
Ni författare som gömmer er här i massan av analfabeter-
- kan lägga era bidrag till tidskriften i vår låda.
Dikter, noveller, listor över mordoffer...
Vad som helst. Tack för ordet.
Det var allt, gå till era klassrum.
Kom ihåg att hälsa på nån ni inte känner i dag!
Jag ser verkligen fram mot paraden. Vår vagn ska bli helt perfekt.
Alla kommer att älska den.
Åh, nej...
"Skit-eraturtidskrift."
Herregud... Det är så typiskt!
Jag klarar inte ens av skoltidningen. Vad trodde jag, egentligen?
För nära.
Var inte för sträng mot dig själv.
Kan du värva Nicholas Forbes och Scott Thomas till skoltidningen-
- så klarar du vad som helst.
Jag utpressar dem.
Jag kom på dem när de lekte Lewis och Clark på toaletten.
Det är mycket sånt nu.
Jag kom på Claire Mathews och tränaren med att knulla...
...i killarnas omklädningsrum. Jag brukar gå dit för att tänka.
Tränaren Colin Walker? Är inte hon ihop med Justin Walker?
Snacka om pinsamt. Synd att de inte skriver.
Om de skrev för tidskriften skulle alla vilja göra det.
Den skulle sälja slut direkt.
Man börjar ju fundera... Alla verkar ha nåt att dölja.
Till och med Claire Mathews!
Ja, det har du nog rätt i.
- I dag blir det mindre. - Inga problem, mrs Phillips.
Ms.
Vad är det? Varför tittar du på mig så där?
- Är det till Carson Phillips? - Ja, det är min son.
- Varför behöver han antidepressiva? - Det angår inte dig.
- Förlåt, ms Phillips... - Säg Sheryl.
Jag tror att jag är förlovad med er exman.
Neal Phillips.
Vänta, ms Phillips!
Sheryl!
Hej.
- Hej. - Hur var det på jobbet?
Inte bra.
Förlåt, men jag kan inte be om ursäkt hur många gånger som helst.
Jag vill att du ska förstå att det där var en mörk period av mitt liv.
Kan du verkligen klandra mig för att jag ville lämna det bakom mig?
Jag vill träffa din son.
Jag försökte sälja annonsplatser till lokala företag, men utan framgång.
- Fan, vad du ser ut. - En sån klänning vill jag ha.
Jag vet inte vad ni ska föreställa, men hejaklackens lastbil gick sönder...
... så de tar er. - Ursäkta?!
Utan hejaklacken blir det ingen parad.
Ta idrottarnas bil! De tycker ju om att springa.
Mitt beslut står fast.
Okej... Det var åtminstone kul att bygga det här.
Vår vagn ska vara med om jag så dör på kuppen.
- Skön kostym! - Skönt liv.
- Tönt! - Dra åt helvete!
- Är du full? - Helt slut.
Utan hejaklacken blir det ingen parad.
Ingen läser skoltidningen...
Han är redaktör för den där larviga tidningen.
- Hallå? - Malerie? Det är Carson.
- Vem då? - Carson Phillips.
Dags för operation Clovergate.
Så många att utpressa och så lite tid...
Hur ska vi kunna utpressa allihop?
Jag vet inte, men jag har nåt på de flesta.
Columbus visste inte var Nordamerika låg... men det hindrade inte honom.
Väl där gjorde han alla indianer till slavar.
Passa er, små indianer.
Vissa blir mycket lättare än andra. Nej...
Är det du som är badboy2012?
Jag klarar inte av att se dig längre. Inte för att det var lätt förut heller.
Vilken fin dag.
OBLIGATORISKT MÖTE FREDAG EFTERMIDDAG
Varsågod, Siegfried!
Mycket nöje, Roy.
- Vad är det här? - Det vet du mycket väl.
- Du lämnade det i journalistiksalen. - Ville ni inte ha?
Egentligen borde vi gå raka vägen till rektorn.
- Jag ska skriva filmrecensionen. - Det är det för sent för.
Vilken kick!
Vad vill du?
Jag googlade lite om satanistiska sekter-
- och hittade det här.
Här är du med en piska i munnen och här rider du på en kille.
- Det här är min favorit. - Varför visar du mig dem?
För att skydda dig, Vicki. Tänk om din mamma skulle råka få dem.
Är hon fortfarande söndagsskolelärarinna?
- Vad förknippar du ordet "lag" med? - Tyst med dig.
Bort med böckerna!
Två, fyra, sex, åtta, vissa pippar utan måtta!
Carson!
Kom dit i tid.
Jag avråder dig också från att ligga med elever.
EJ FÖR ELEVER
- Jag kan få sparken! - Jag vill låna en biblioteksbok.
- Får ni vara med äldre kvinnor? - Vi har alpackor på pappas gård.
Jag vet inte vad du säger, men du är jättesexig!
Ung, brun och importerad... Det känns som i "Eat Pray Love".
- Panerad kyckling! - Sa du nåt snuskigt? Jag älskar snusk!
Du är så härligt spansk!
Miss Hastings?
Jag kommer!
Hola!
Hur är läget? Jag hånglade just med receptionisten.
Jag är bara en ifrån att slå mitt rekord.
Det är snart dags för min "sexamen".
Jag ringer dig sen.
Hur länge har du varit sexutbytesstudent, Emilio?
Ta det varligt med tevespanskan, Malerie går på spanska 4.
Jag talar också keltiska och alviska flytande.
Nu har du ljuset på dig.
Jag kommer inte från El Salvador, utan från San Diego.
Sea World! Jag tyckte väl han luktade delfin.
- Det gör jag inte alls. - Berätta sanningen nu!
Den spanska jag kan är från en datorkurs i spanska, första nivån.
Jag använder bara tio meningar och ingen märker nåt.
Säg inget till min värdfamilj.
- Varför gör du så här? - Skojar du?
Jag får mat, husrum och tjejer.
De är helt galna i killar som pratar spanska.
Nu förstår jag allt. Fortsätt.
- Du kan knappast klandra mig. - Jo, det kan jag.
Jag kan klandra dig muchas gracias, señorita.
- Det här är till dig. - Tänk på att vi har allt på film.
Välkomna till journalistiksalen.
Fascist!
Inga glåpord. Jag har hållhakar på er allihop.
Jag vet varför jag är här och anar varför Dwayne är här.
Vad gör ni andra här?
Det får ingen veta, om allt går som planerat.
Det här är olagligt. Vet du hur många advokater vi har?
- Sju. - Fram med pompongerna!
Berätta gärna varför ni är här, så kan ni gå sen.
- Tänkte väl det. - Jag ska på musikalrep. Vad vill ni?
- Jag ska starta en litterär tidskrift. - Ska vi köpa den?
Nej, för du är knappt läskunnig-
- men era familjer ska köpa den, för ni ska skriva i den allihop.
- Är det därför vi är här? - Jag är inte ens elev.
Därför vill jag ha bidrag från alla fotbollsspelare och hejaklacksledare.
Du kan inte tvinga oss till nånting.
Det finns ett skäl till att ni är ensamma i er lilla klubb-
- och det är för att alla hatar er.
Vad du än sprider ut så skulle ingen tro på dig.
Jag skulle det.
- Du räknas inte. - Tack för den!
De kommer att tro oss, för vi ska bre ut det som Nutella.
I flera år har du stuckit mig med din horgaffel.
Du har tryckt ner mig i skiten länge nog.
Jag ska se till att de tror på mig! De längtar efter att få ge sig på dig.
Visst hatar de mig, men det är för att jag har högre IQ än skostorlek.
Så försök du bäst du vill, men jag låter mig inte skrämmas längre!
Jag har allt att vinna, inget att förlora och ni kan inte hindra mig!
Vill ni ha lite exempel? Poesi, noveller, uppsatser, manus, romaner...
Vad som helst, bara det är skrivet av er!
Skriv om hur ni hatar mig och vill döda mig!
Ut härifrån!
Jag är orolig för att ni har fått ta emot för många tacklingar mot huvudet.
För att vinna måste man kunna tänka.
För att bevisa att ni kan det...
...vill jag att alla skriver ett bidrag till skolans litterära tidskrift.
Inga men! In i duschen!
Jag gillar grönt.
Grönt får mig att tänka på träd, växter och gräs.
När jag tänker på gräs tänker jag på fotboll.
Man kan inte vara med i hejaklacken om man är kulturlös.
Skriv nåt till den litterära tidskriften, bara.
Nu gör vi en pyramid.
När man står högst upp i pyramiden gör man sig riktigt illa om man faller.
Det var en värld full av vampyrer och demoner-
- där oskuld och liv var sällsynta saker.
Varför leva tvådimensionellt i en 3D-värld, när man kan leva i 4D?
1. Emilios hår är som en tupps stolta kam.
2. Emilio luktar hundvalp.
3. Emilio är bönan i din pupusa.
Jag har alltid vetat att jag ska bli känd.
Bilden av mitt namn på affischer är ingen dröm utan en föraning.
Rosor är röda, violer är blå Inga pengar i världen kan sära oss två
Det var en gång en prinsessa med stort ansvar.
Kungen och drottningen ställde för höga krav på henne.
Malerie skriver...
...del 38. Tagning.
Kalla mig... Isabella!
Genialt!
Det var olika allt jag hade upplevt.
För första gången i mitt liv höll jag på att vinna.
Allt var inom räckhåll.
Jag utövar utpressning mot hela skolan för att komma in på drömuniversitetet.
Det är upplivande!
Vem hade trott att en av mina största bedrifter skulle bli brottslig?
- Ut härifrån. - Snälla mormor, inte i dag.
Ut härifrån! Jag känner inte dig!
Vad sägs om att ha balen på Quail Gardens?
Vad sägs om motellet vid motorvägen? Det är ändå där alla hamnar till slut.
- Invändningar mot Quail Gardens? - Nej.
Ligger inte det en bra bit in i landet?
Det lär krylla av insekter där på sommaren.
Clover Dining Hall är nog både billigare och klokare.
Då tar vi det.
- Vi behöver ett tema. - Sagotema?
- Vi kan ha askungetema på bilderna. - Jag älskar Rapunzel.
Jag vet inte om alla skulle uppskatta det.
Killarna, till exempel.
Kan man inte ta en epok, som det vilda 20-talet?
- 20-talet blir bra. - Toppen.
Varför låter ni mig bestämma allt? Det var roligare när vi tjafsade.
Skulle du tvinga oss att skriva mer då?
- Nåt till mig? - Nej, bara räkningar och reklam.
Säg till om det skulle vara nåt.
- Här är mitt bidrag. - Handlar det om preventivmedel?
Det måste vara skönt att drömma om den stora världen-
- men vi som är fast här måste göra det bästa av det.
Så förlåt om jag vill ha kul mitt sista år i skolan.
Det kan vara sista chansen.
Varför skulle du vara fast här?
I tvåan, på mrs McCoys lektion... Du minns det säkert inte själv.
Alla fick säga vad de ville bli. Jag ville få Nobels fredspris och du...
- Jag ville bli ballerina. - Vad hindrade dig?
- Alla skrattade åt mig. - Inte jag.
I vilken årskurs slutar vi tro på oss själva?
Nån måste få fredspriset och nån måste bli ballerina.
Varför inte vi?
Det måste väl fler förstå?
Jag stänger av telefonen i skolan för att slippa höra hur tyst den är.
- Vem är det? - Det är... pappa.
- Hallå? - Hej, Carson.
Du är säkert upptagen med läxor nu, men jag har goda nyheter.
Jag ska gifta mig. Hon heter April och du ska få en lillebror.
- Du skämtar. - Hon vill träffa dig.
- Kan du komma förbi på middag nån dag? - Jag får tänka på saken.
Gör det. Det vore trevligt.
- Okej? - Okej...
Vad hände?
- Pappa ska tydligen gifta sig. - Grattis!
Jag antar det.
Vart ska du?
- Jag ska på middag hos pappa. - Varför det?
- Han ska tydligen gifta sig. - Kul för honom.
Han vill att jag ska träffa hans fästmö.
Ha det så trevligt, kom inte hem för sent och all sån föräldraskit.
Hej då, mamma. Jag älskar dig.
Din pappa säger att du är populär i skolan.
Nej, jag är aktiv, men inte populär.
- Han är med i tidningsklubben. - Ordförande i skrivarklubben...
...och chefredaktör för skoltidningen och den litterära tidskriften.
- Inte illa! Då får du väl bra betyg? - Ja, det får han.
Jag har 4,3. Jag skulle ha haft 4,5 om jag inte sa emot lärarna jämt.
Idrottar du?
Jag menar...
Jag försökte träna med honom, men han var inte intresserad.
Jag förstod snart att han inte skulle bli proffsspelaren jag hoppades på.
- Det gjorde du inte alls. - Jo, du minns det bara inte.
Det skulle jag minnas.
Det är hans livliga fantasi som gör att han skriver så bra.
Vem är det du låtsas vara?
- Vi har setts två gånger på fem år. - Du är ung och förstår nog inte...
Nej, jag förstår inte hur du kan överge oss och bara låtsas som ingenting.
- Din mamma är otillräknelig. - Ja, och du lämnade mig hos henne.
Jag fixar inte det här. - Tack, April, men jag måste gå.
Jag kan inte be om ursäkt hur många gånger som helst, Carson.
Han brås på sin mor.
Jag har kallat hit er för att berätta om en ny skolregel.
Från och med nästa termin är alla bokomslag, ryggsäckar och klädesplagg-
- med logotyper och text förbjudna.
Som elevrådsmedlemmar är det viktigt att ni föregår med gott exempel.
Jag avskyr verkligen alla idiotiska saker jag tvingas läsa varje dag.
Ser jag "jag gör alla stunttrick själv" på en tröja till blir jag vansinnig-
- men hur ska vi kunna utvecklas om vi inte får uttrycka oss?
Låt oss bekymra oss för elevförtryck. Vad sägs om det?
Fler elever än nånsin är deprimerade och hoppar av skolan-
- så ni gör ett jättebra arbete.
Förbud mot tröjtryck gynnar bara era konservativa agendor.
Slutdiskuterat! Du ska lyda de nya reglerna-
- och tack vare din kaxighet råder utegångsförbud från campus året ut.
Det kan de tacka dig för, knatten.
Kom nu.
De straffar hela skolan för ditt tjafs!
- Hur kunde ni bara sitta där?! - Hur kan du skylla på oss?
- Nu får vi ha balen i matsalen. - Vi får inte äta nån annanstans.
- Skriv och be dem om ursäkt. - Be hela skolan om ursäkt.
På nästa veckosamling.
Du har alltid ansett dig vara förmer än vi-
- men när folk får veta det här så kommer hela stan att hata dig!
Nu räcker det! Jag försvarade inte mig själv där inne, utan er allihop!
Ni är för måna om att bibehålla er höga status-
- för att våga göra det själva!
Men skolan kommer att ta slut. Är ni så här klichéartade då-
- så kommer livet inte att vara nådigt mot er.
Vi är inte klichéartade.
Jag har försökt undvika dig men det här är stans enda apotek-
- och jag börjar få abstinensbesvär.
Jag anade väl det.
Jag vet vad du tycker. En patetisk frånskild tant som låter sig förfalla.
Det livet vill du inte ha.
Jag gav mitt liv till honom-
- och han kasserade det när det inte dög längre.
Det var inte det här jag drömde om.
Du och jag är faktiskt inte så olika.
Jag skaffade barn för att rädda äktenskapet och du för att bli gift.
Så du ska inte döma mig så fort, för jag har varit du.
Och nu är jag det här.
Ibland förstår jag mig bara inte på livet.
Varför måste vissa kämpa så hårt och andra inte?
Varför bryr sig vissa så mycket?
Varför är vissa själviska av naturen... och andra själviska för att överleva?
Jag stickar till mitt barnbarn.
- Vad ska det bli? - En halsduksfilt.
Jag ville så gärna bli hörd att jag glömde bort att lyssna.
Det jag ångrar mest är att jag gick och väntade på att livet skulle börja.
- Det är en tidskrift... - Idiot.
Ju högre moln, desto längre faller regnet.
Massor av läsning för tre dollar!
Och jag insåg att när det väl regnar så ösregnar det.
Kan du upprepa det?
Du får inte ansöka igen eftersom du inte tackade ja när du blev antagen.
Brevet måste ha kommit bort i posten. Säg att jag kollade varje dag.
Jag kan inte göra mer. Du får ta andrahandsvalet.
Jag hade inget andrahandsval.
Då får du söka igen om två år.
Clover Community College tar fortfarande emot ansökningar.
Vill du fylla i en ansökan, Carson?
Jag har aldrig sett havet.
Hej, det är Carson. Lämna ett meddelande, mamma.
Mormor har ramlat, skynda dig hit
Var har du varit?
Strunt i det då, men var du hos din pappa så är det lugnt.
- Hur mår hon? - Bra.
Hon fick ett blåmärke på höften, men bröt inget.
- Jag ska köpa kaffe. Vill du ha nåt? - Nej.
- Vad är det som har hänt? - Du ramlade och slog dig.
- Du påminner om mitt barnbarn. - På vilket sätt?
Du ser så sorgsen ut.
- Vad händer? - De tvättar henne.
Vad är det med dig?
Jag kom in på North Western, men fick aldrig brevet.
Jag måste vänta två år innan jag kan söka igen.
Jag slängde brevet.
- Va?! - Förlåt.
- Varför gjorde du det?! - För att skydda dig.
Jag ville inte att du skulle bli sårad som jag blev.
Du inbillar dig att du ska bli författare-
- men drömmar slår aldrig in, det kan jag vittna om. Världen är grym!
Du skulle blivit krossad och kommit hem helt förstörd, och det ville jag inte.
- Det här är så orättvist! - Livet är orättvist.
Först när du inser det kan du bli vuxen och se världen för vad den är.
Tack!
Tack för att du så tydligt visar vad jag själv vägrar bli.
Jag måste få säga förlåt, Carson.
Vad ska vi göra med allt det här?
Jag ger dem till mormors äldreboende. De hämtar dem efter skolan.
Nån kommer åtminstone att läsa dem, eller tugga på dem.
Det är tråkigt att det inte blev som du ville.
Vi ses väl på Clover Community College.
Vi kanske kan starta en litterär tidskrift där.
Varför filmar du hela tiden, Malerie?
Du vill väl ändå inte minnas allt?
Vad är inte värt att minnas?
Med fina minnen får man hemska minnen, och jag har gott om båda.
Jag kan åtminstone snabbspola.
Det är oviktigt om man är fast i sitt förflutna eller försöker glömma det.
Det viktiga är vad man gör i nuet.
Så jag försöker suga i mig så mycket som möjligt.
Jag tror du har nåt att skriva om.
Jag måste gå. Blir jag sen till bussen får jag åka i bagageutrymmet.
Carson... Är vi vänner?
Vi är nog bästa vänner, Malerie.
Schyst.
Han brukade vara en så glad pojke. Han skrev berättelser till mig.
Jag minns den första berättelsen han skrev.
"Det var en gång en pojke."
Sen blev det: "Det var en gång en pojke som ville kunna flyga."
Sen blev det bara bättre.
Jag fick aldrig veta om pojken fick flyga.
Då slog det mig plötsligt.
Jag hade en berättelse till att skriva.
All min självömkan hade fått mig att glömma vad jag hade åstadkommit.
Jag hade lyckats ge ut en litterär tidskrift-
- full av mina avtrubbade skolkamraters bekymmer, hopp och fantasier.
För första gången i mitt liv var jag verkligen lycklig.
Var är du, Carson? Skolan slutade för tre timmar sen.
Är du hos din pappa? Är ni bästa vänner nu? Ring mig!
Jag vet inte vad som är sorgligast. Att jag träffades av blixten-
- eller att det tog tre dagar innan de hittade mig.
Det är Carson Phillips. Han är död.
- Vad vill ni? - Sheryl Phillips?
Hej, det är Carson. Lämna ett meddelande, mamma.
Kom hem på en gång, Carson! Det här är inte roligt.
Hej, det är Carson. Lämna ett meddelande, mamma.
Poliserna här utanför påstår att du är död.
Jag måste få prata med dig, kom hem på en gång!
Hej, det är Carson. Lämna ett meddelande, mamma.
Snälla, svara!
Jag måste få veta att du mår bra.
Hej, det är Carson. Lämna ett meddelande, mamma.
Precis där jag står dödades Carson Phillips av ett blixtnedslag.
Minnesgudstjänst hålls nu på söndag. Han är saknad.
När man dör blir man populär.
Jag talar för hela lärarkåren när jag säger att er son var underbar.
Kyss min balsamerade röv.
Döden förändrar saker, men en del saker rådde den inte på.
Nej, Carson Phillips får ingen sida i årsboken. Det är balens utrymme.
- Bara en sida. - Plantera ett träd.
Hur beskriver man Carson Phillips?
Jag tog aldrig examen. Jag gick aldrig på North Western.
Jag skrev inte i New Yorker, fick inget fredspris och förändrade inte världen.
Jag kom aldrig iväg från Clover.
- Det är som... - En blixt. Precis.
Det var bara fantasier som upptog min tid, och tack gode Gud för det.
Då är vi överens om att safaribalen ska gå i leopardmönstrat.
Självklart har vi fuskpäls.
Ett liv utan mening, utan drivkraft och fokus...
Vid närmare eftertanke är safaritemat ganska värdelöst.
Vi får hitta på nåt bättre.
Ett liv utan mål och drömmar är inte värt att leva.
"Till mormor." "Det var en gång en pojke som flög."
Livet kommer emot en i hög fart-
- fyller ens kropp och letar efter ett sätt att komma ut.
På sätt och vis är det ganska likt en blixt.
Översättning: Karl Hårding www.primetext.tv